Condemnats
![](https://img.mesvilaweb.cat/wp-content/uploads/sites/2427/2008/04/Z29zc29zIERTQ18wNDUy_87910_6449_1.jpg)
Gossos, L’Auditori (Barcelona), 4 d’abril de 2008
No mentiria gaire si afirmés que potser ahir va ser la primera vegada que vaig veure un concert sencer de Gossos. Si, els he vist i fotografiat desenes de vegades, la relació amb ells és immillorable però, diguem que per deformació professional, mai havia parat atenció a tot un show dels manresans.
Després de les dues hores i vint minuts d’ahir a L’Auditori, crec que a partir d’ara pararé moltíssima més atenció a Gossos. La reconversió elèctrica dels darrers anys va arribar ahir al seu punt culminant, ja queda molt lluny la imatge d’aquells quatre nois amb pintes de kumbaià i guitarretes acústiques. Si, una col·lecció de tòpics que tenia assumits i que ahir van quedar totalment desmuntats.
(segueix)
Als Gosos ahir els van acompanyar Sopa de Cabra —al menys els seus caps històrics— que van tornar a estar junts de nou a sobre un escenari. Gerard Quintana va tornar a fer una altre vegada el símbol de les banyes (no se que l’hi ha agafat darrerament en imitar a Ronnie James Dio per tot arreu) i Josep Thió incomprensiblement va quedar assegut en una taula ¡tocant campanes! També van passar per l’escenari els Lax’N’Busto amb en Roger i el Salva fent un duet al més pur estil Pimpinela, Dani Macaco vestit amb xandall i botes, la Beth i el gran, grandíssim Suso Saiz.
Per qüestions relacionades amb la paternitat responsable amb el galifardeu que hi ha a l’arxiu adjunt agafant el set-list, vaig haver de deixar la sala Be Cool Be Good —on es feia l’after show del concert— quan la festa estava en tot el seu esplendor. Allà van quedar noies poc-modernes ballant Iggy Pop i Violent Femmes al costat de caps de redacció, campaners amb gintònics, neveristes cervesers, gossos eufòrics, alguns músics en un estat alcohòlic lamentable, directors de discogràfiques i mànagers distribuint anhelats tíquets de consumició, algún boletaire solsonenc i molta gent que avui encara deuen estar ballant i penedint-se d’haver dit que si a la darrera copa. Tots ells condemnats a la ressaca.
I amb aquest ja en fan 600 els posts pujats a aquest bloc.
És que va ser ben estrany, eh, això de les campanes?
Ja et vam veure fent fotos per allà a baix; sempre a peu de can(ç)ó 🙂
Una abraçada!
Va ser una gran condemna per una molt bona nit…
-matinar per l’Adrià mola + q matinar per cursos avorrits i poc-moderns-
Bé… si em demanes per la ressaca… jeje al matí tot bé però la migdiada va passar factura! Vaig gravar un trosset de A l’Horitzó, no oblidarem les campanetes! AVeure si ens fas arribar les fotos de la poc moderna i les seves acompanyants de ball! 😉
Felicitats pels 600!
Moltes gracies per les fotos i els cometaris,
Una forta abraçada
Gossos